The Project Gutenberg eBook of Kun naiset pelkäävät: Yksinäytöksinen huvinäytelmä

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Kun naiset pelkäävät: Yksinäytöksinen huvinäytelmä

Author: Ville Vuoksinen

Release date: May 10, 2020 [eBook #62088]

Most recently updated: October 18, 2024

Language: Finnish

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK KUN NAISET PELKÄÄVÄT: YKSINÄYTÖKSINEN HUVINÄYTELMÄ ***

KUN NAISET PELKÄÄVÄT

Yksinäytöksinen huvinäytelmä

Kirj.

VILLE AKKANEN [Ville Vuoksinen]

Hämeenlinnassa, Arvi A. Karisto Osakeyhtiö, 1922.

HENKILÖT:

MATTI, isäntä.

KAISU, hänen vaimonsa.

VAPPU, Matin äiti.

HELENA, Matin sisar.

NIITTYNEN, naapuri-mies.

TAHVO KYNTÖLÄ, talonpoika, sulhanen.

MATTILA, puhemies.

Tapaus salokylässä Karjalassa.

NÄYTTÄMÖ: Tavallinen, yksinkertaisesti kalustettu huone. Perällä ovi; oikealla uuni ja akkuna; vasemmalta vie ovi kamariin.

Matti istuu vasemmalla sijaitsevan pöydän ääressä lukien sanomalehteä.

Vappu kutoo sukkaa, Kaisu kehrää.

MATTI. Aina niitä varkaitakin vain liikkuu. Joka päivä saa niistä sanomalehdestä lukea.

KAISU. Missä ne nyt ovat mellastaneet?

MATTI. Aivan tässä naapuripitäjässä. Erään vaateaitan olivat näet ihan tyhjentäneet.

VAPPU. Kylläpä ovat ihmisiä!

KAISU. Ei niillä näy säälintunnetta ensinkään olevan; kaiken vaan vievät.

MATTI. Säälintunnetta! Ketä rosvot säälisivät? Ei niiden omaatuntoa mikään vaivaa, vaikka tappaisivat ihmisenkin.

VAPPU. Niinhän se taitaa olla. Kunhan vain eivät tänne tulisi.

MATTI. Eipähän niitä vielä täällä ole nähty. — Mutta tuokaahan, naiset, illallista; kello jo kahdeksatta käy.

VAPPU. Kannahan sinä, Kaisu, ruoka pöytään! Minä saisin tämän sukan tänä iltana valmiiksi.

KAISU (vähän kiivastuen). Minulla olisi tässä kyllä kehräämistä.

VAPPU. Voithan huomenna kehrätä sen, mitä et tänään ehdi.

KAISU (kiivaasti). Voitte tekin sen sukan valmistaa vasta huomenna.

Minähän tässä emäntä olen.

MATTI. No… no… Joko taas…

VAPPU (kiivaasti). Sinä emäntä! Niin — sitä sinä olet laulanut aivan siitä asti, kun Matti-poikani sinut tähän otti. Mutta sen sanon sinulle, että minä tässä emäntänä heilun niinkauan kun pääni pystyssä pysyy, enkä alistu kenenkään käskettäväksi.

MATTI. NO… no… Mitä se äiti taas siinä…

KAISU (melkein itkien). Ja sen minäkin tässä sanon ja sanoisin vaikka koko kylän kuullen, että niin riitaisaa ja pahansisuista anoppia ei toista löydy ainakaan tässä pitäjässä ja tuskin toisessakaan.

MATTI (Kaisun puhuessa). No, mitä sinä, Kaisu, taas? Älä nyt tuossa riitele! Eihän se sillä parane. No… no… Herkeähän siitä!… Tuokaa se ruoka!…

VAPPU. Vai pahansisuinen! Hahahaa. Kuka se nytkin riidan aloitti?

Minäkö, häh?

HELENA (tulee kamarista). Mikä nyt taas on? Aina te riitelette!

MATTI (Helenalle). Tuo sinä, Helena, illallinen! (Vapulle ja Kaisulle). Ja te akat, jos ette tukkoa suutanne, niin saatte uloslähdön. Ja tuokaakin se illallinen nyt juuri pöytään!

KAISU. Kyllä meidän täytyy, Matti, erota talosta. Ei tästä elämästä tul…

MATTI (keskeyttää kiivaasti). Suu kiinni ja paikalla! — No, ruoka pöytään! (Vappu ja Kaisu nousevat.)

HELENA. Kyllä minä tuon. (Astuu peräovea kohti. Kopinaa ulkoa.)

MATTI. Kukahan vieras se näin myöhään mahtaa tulla?

NIITTYNEN (astuu sisään). Hyvää iltaa!

MATTI. Iltaa, iltaa! Astukaahan, Niittynen, peremmälle! Mitäs naapurille kuuluu?

NIITTYNEN (istuutuu). Onhan niitä kuulumisia. Varkaita ja rosvoja nyt näillä seuduin majailee.

VAPPU, KAISA ja HELENA (huudahtaen). Täälläkin!

MATTI. Onko niitä nähtykin?

NIITTYNEN. Niin — Ylätalon Maija se päivällä marjassa käydessään ne tuolla salon puolella oli nähnyt. Pitkiä miehen roikaleita kuuluivat olleen, ja heti heidät huomattuaan Maija pyyhälti kotiin minkä ennätti.

MATTI. Vai niin. Vai jo tännekin alkavat ilmestyä. Tässä lehdessä kerrotaan myöskin naapuripitäjällä rosvojen mellastaneen. Eiköhän vain liene samoja roistoja?

NIITTYNEN. Samaa mekin kotona arvelimme. Niitä myöskin oli ollut kaksi, niinkuin Maijakin sanoi nähneensä. (Hetkisen perästä). Ja kun se meidän torppa siellä on syrjässä toisista taloista, eikä meillä ole miehiä muita kuin minä, niin tulin tänne pyytämään isäntää vaikkapa täksi yöksi kanssani sinne meille. Eivät sitten ainakaan uskalla sisään tunkeutua, ja jos tulisivatkin, niin selkään antaisimme.

MATTI. Hm, pitäisihän sitä naapuria senverran auttaa.

VAPPU. Mutta jos ne sillä aikaa tulevatkin rosvoilemaan meille. Mitä me heille mahdamme!

HELENA. Niin, parasta taitaa olla, että jäät, Matti, kotiin.

KAISU. Jää vaan kotiin, jää.

NIITTYNEN. Eipä ne taida näin kylän laidassa näyttäytyä. Onhan tässä lähellä muitakin taloja. Mutta toista on meillä; ainakin puoli kilometriä on lähimpään naapuriin, teille nimittäin, ja vielä on metsääkin välillä. Sinne vorot hyvästi uskaltavat tunkeutua. Teille ne eivät mitään pahaa tule tekemään.

MATTI. Niinhän se on. Eivät ne tänne uskalla. Pitäähän aina naapuria auttaa. Mutta syödään ensin illallinen.

NIITTYNEN. Syödään illallinen siellä meillä. Ne naiset taitavat kotona olla peloissaan, jos viivymme.

MATTI. NO lähdetään sitten. (Nousevat.)

VAPPU. Voi voi sentään! Jos ne vaan hyökkäävät sillä aikaa meidän päällemme.

MATTI. Älkää pelätkö! Eivät ne tänne uskalla tulla.

HELENA. Niin. Eihän nuo nyt toki näin kylän laitaan. (Matti ja

Niittynen lähtevät.)

KAISU. Ja kyllähän minussakin jonkun verran miehelle vastusta riittää, vaikka olenkin nainen.

VAPPU. Tuskinpa vain.

KAISU. Kyllä! Ja jos ne, senkin maailman tasaajat, vain tänne meille vieraiksi tulevat, niin selkään mekin niille annamme. Kyllä minä toisen miehen osalleni otan.

HELENA. Kyllä me taas äidin kanssa toisen kuritamme.

VAPPU. Ei ole minusta vanhasta enää mihinkään. Mutta autanhan minä teitä, jos ei muussa niin huutamisessa.

KAISU. Me emme huudakaan. Eikä teissä taitaisi olla auttajaa huutamiseenkaan.

HELENA. Huh, kyllä olisi sentään kamalaa, jos meidän täytyisi rosvojen kanssa tappelemaan käydä. (Hetken perästä.) Pitäisihän se illallinenkin syödä. (Astuu peräovea kohti.)

KAISU. Ei minulla ainakaan nälkä ole. Niitä varkaita tässä ajattelen.

VAPPU. Ei ole minullakaan. Syö sinä, Helena, jos haluat!

HELENA. En minäkään sitten kehtaa syödä. Syödään myöhemmällä.

KAISU. Kyllä lehmille ainakin illallinen kelpaa. Ja ne vaateaitatkin pitää lukita. (Poistuu.)

HELENA (katselee sanomalehteä). Mistä asiasta te äsken riitelitte?

VAPPU. Eihän siihen paljoa tarvita, kun Kaisu riidan aloittaa. Siitä emännyydestä se vähän kiukustui. Mutta niinkuin ennenkin, hän nytkin pian leppyi.

HELENA. Etkö vaan lie, äiti, taas häntä härnännyt? Eihän olekaan ihme, jos hän sattuu suuttumaan.

VAPPU. Minä härnännyt! Hänhän härnää ja komentelee minua, ikäänkuin olisikin aivan emäntänä talossa.

HELENA. Saisithan, äiti, hänelle emännyyden luovuttaa, kun hän niin tahtoo. Melkein joka päivä teillä on siitä riitaa.

VAPPU. Niin — olen sitä kyllä ajatellut. Kuitenkin aion emännyyden pitää ainakin siihen asti, kun sinä miehelään joudut. En henno antaa sinua hänen käskettäväkseen.

HELENA (arasti). Ei taida äiti vielä tietääkään, että minulla jo melkein onkin sulhanen.

VAPPU. Sinulla jo sulhanen! Kuka se on?

HELENA. Eräs Vaaralan kylän poika.

VAPPU. Vai niin. Jo minä sitä vähän olen sivustapäin kuullut kerrottavan. Hm, ei sinulla vielä olisi miehelään kiirettä, vasta keväällä rippikoulusi päätit. Onko se edes talonpoikakaan?

HELENA. Rikkaan talon poika onkin. Hän on vielä vanhempiensa ainoa poika.

VAPPU. Vai niin. Mikä hänen nimensä on?

HELENA. Tahvo Kyntölä.

VAPPU (hämmästyen). Siitäkö talosta se on, jossa on suuri kivinavettakin?

HELENA. Juuri sen talon poika.

VAPPU. Hm, rikas on sulhasesi. Tuskin vain huolinee näin köyhän talon tyttärestä. — Pettää sinut.

HELENA. Saattepa nähdä. Tällä viikolla jonakin päivänä hän tulee tuomaan kihlat, ja ensi viikolla menemme jo pappilaan kuulutuksille.

VAPPU. Sinusta tuleekin hyvä miniä apellesi ja anopillesi. Et olekaan sellainen riitapukari kuin tuo Kaisu. — Kyllähän Kaisukin varma ja ahkera on, mutta vähän kivakka se on luonteeltaan.

HELENA. Tahvon äiti onkin jo kuollut; anopista siis ei ole mitään vastusta.

VAPPU. Vai jo kuollut. Sitten sinä pääsetkin emännäksi heti.

KAISU (rientää hengästyneenä sisään). Voi voi tätä kauhistusta! Nyt ne ryövärit istuvat tuolla ruispellon pientareella.

VAPPU ja HELENA (säikähtäen). Mitä! Ruispellolla?

KAISU. Niin. Kun tulin navetasta ja satuin katsahtamaan tuonne polulle päin (viittaa ikkunaan), huomasin kaksi miestä, jotka istuivat pientareella ja katselivat tännepäin. (Kaikki puhuvat hätääntyneinä ja kurkistelevat akkunasta.)

VAPPU. Voi voi! Ne varmaankin tuumivat, mikä olisi viisaampaa: tunkeutua ensin vaateaittoihin, vai rynnätä suoraan tupaan.

KAISU. Nyt ne vievät sieltä aitasta minun puolisilkkisen huivini, jonka

Matti vasta keväällä osti!

VAPPU. Ja minun uuden pässinnahka-turkkini, jota vain yhden talven olen pitänyt!

HELENA. Ja minun pitsireunuksisen alushameeni!

VAPPU (kiivaasti). Mutta miksi sinä, Kaisu, et niitä huoneita lukinnut?

KAISU. Lukitsinhan minä ne. — Mutta eihän se mitään auta.

VAPPU. Ei auta! Minkätähden?

KAISU. Sentähden, että varkailla on näet sellaiset avaimet, joilla pääsee vaikka kirkkoonkin.

HELENA. Mistä sinä tiedät, että näillä sellaiset on?

KAISU. Onhan ne kaikilla pitkäkyntisillä.

VAPPU. Voi voi, mitä me nyt teemme?

KAISU. Niin — mikä nyt neuvoksi tulee? Ja kun ne näkevät, että me olemme kaikki naisia, niin uskaltavat aivan hyvin rynnätä vaateaittoihin ja tupaankin, — ja jos vielä tappavatkin meidät. Eihän niiden omaatuntoa mikään vaivaa.

HELENA. Voi voi! Kun meistä nyt vaikka yksikin olisi mies!

KAISU. Niin — kun olisi! Mutta mistä sen tähän miehen tempaa. Kuka sitä uskaltaa naapuristakaan mennä hakemaan.

VAPPU. Eiköhän sentään kova huuto auttaisi!

KAISU. Huutaminenko? Silloinhan me juuri olisimme kuoleman omat. Jos rosvot vaan kuulisivat, että me apua huudamme, niin paikalla ne sisään hyökkäisivät ja tappaisivat meidät.

VAPPU. Voi tätä kauhistuksen iltaa!

KAISU. Mutta nyt pälkähti oiva tuuma päähäni. Minä rupeankin mieheksi.

VAPPU ja HELENA. Mitä?

KAISU. Minä rupean mieheksi. Puen Matin vaatteet, jotka ovat tuolla kamarissa, päälleni, niin — silloinhan olenkin jo mies. Ainakin siltä näytän, ja eihän muuta tarvitakaan. Eivät rosvot sitten uskalla pihallekaan tulla, kun näkevät tuvassa olevan yhden mieshenkilönkin.

HELENA. Mainio tuuma. Pukeudu nyt sukkelaan; kohta voivat olla jo täällä.

KAISU. Niin teenkin. (Poistuu kamariin. Vappu ja Helena kurkistelevat ikkunasta ja kuiskailevat keskenään.)

KAISU (kamarista). Haha. Hyvä tuuma se on. Eivät varkaat uskallakaan tulla kaivamaan ja varastamaan. — Mutta kyllä nämä Matin housut ovat jotensakin avarat. Leveäthän ne tosin pitää kyntömiehen lantiot ollakin. — Kuules, Helena, kierrä sitä tulta vähän suuremmaksi! Nähkööt pitkäkyntisetkin, ettemme täällä pimeässä piileile!

HELENA. Niin oikein. (Kiertää tulta lampussa suuremmaksi.)

KAISU (kamarista). Onhan tässä sarkaviitassakin tilaa. Jykevät ovat hartiat Matilla; suorat ja syvät ovat sentään ojatkin Takakorven suolla. Ja voi sitä Matin päätä, kun se on suuri! Sanotaan: suuri pää, vähän mieltä, mutta mitä turpeenpuskijalla tarvitsee enempää viisautta ollakaan, kun osaa vain pitää peltonsa kunnossa ja kykenee raivaamaan toista korpeen ja suohon. — Eihän niitä rosvoja vielä näy?

HELENA. Tuolla nuo veräjän luona seisovat.

KAISU (kamarista). Nyt olenkin valmis. (Tulee kamarista, kannatellen toisella kädellään leveitä housuja, pitkä sarkatakki yllään ja korviin asti painunut hattureuhka päässä.) No, näytänkö minä mieheltä? (Vappu ja Helena nauravat.)

VAPPU. Hahhahaa, minkänäköinen sinä olet!

HELENA. Mieheltä näytät muuten, mutta ei vain ole partaa nenän alla.

KAISU. Niin — eihän se Luoja ole naisille partaa suonut, mutta pianhan sen saapi. (Ottaa liedestä hiilen, jolla vetää viikset itselleen.)

VAPPU. Kyllä nyt jo aivan mieheltä näytät. — Kun olisi sinulla miehen luontokin, niin ei olisi mitään hätää.

HELENA (katsoen ikkunaan). Voi voi, nyt ne avaavat veräjän ja lähtevät tännepäin.

VAPPU. Kyllä me nyt olemme hukassa.

KAISU. Hätä keinon keksii: pannaanpa tämä mukurapää-puntari pöydälle. Ja ihme on, jos ne eivät miestä ja puntaria nähdessään säikähdä ja pakoon pötki. (Tuo ovensuusta puntarin ja koettaa asettaa sitä pöydälle pystyyn, saamatta kuitenkaan.) Ole sitten pitkälläsi, kun et pystyssä pysy!

HELENA. Nyt ne ovat jo tuossa saunan luona. Voi kun se Mattikin meni sinne Niittyselle.

KAISU. Niin, eihän ne miehet sitä usko, mitä me naiset sanomme, vaikkemme ole heitä yhtään huonompia.

VAPPU. Voi voi voi!

HELENA. Kyllä tässä sentään yksi oikea mies olisi hyvään tarpeeseen.

KAISU. Niin — olisihan se! Eihän niiden rosvojen kanssa naiset oikein uskalla tappelemaan käydä.

VAPPU (ilkkuen). No, mitä sinä pelkäät? Mieshän sinä nyt oletkin. Ja kyllähän Kaisu yhden miehen kurittaa, koskapa tässä viime viikolla hyvästi riitti Ylätalon Maijalle ja Kustaalan Mantalle molemmille tukkanuottasilla ollessa. Tokihan kaksi naista nyt yhtä miestä vastaa, ja…

KAISU (keskeyttäen). Mitä! Minäkö olen milloin tapellut? Todistakaa se! Olenko minä sellainen? Häh! Olenko minä tappelunhaluinen? (Lähenee uhkaavasti Vappua.) Itsehän tuossa aina riitaa haastatte!

VAPPU (Kaisun puhuessa). Niin, niin. Näinhän sen aivan selvästi saunan ikkunasta. Mitä? Minäkö riitaa haas…

HELENA (keskeyttäen). Heretkää siitä jo! Nyt ne ovat tuossa pihalla. Voi voi! Tänne tupaan näkyvät tulevan. (Naiset siirtyvät pelokkaina pöydän luo.)

VAPPU (osoittaen ovea). Mutta voi voi voi! Ovensäppihän on auki! Mikset pannut sitä kiinni, Kaisu?

KAISU. Nyt sekin on taas minun syyni. Olisitte itse pannut!

VAPPU. Sinähän viimeksi ovensuussa kävit puntaria hakemassa.

KAISU. Minä en ainakaan uskalla mennä sitä kiinni panemaan.

VAPPU ja HELENA. Voi voi voi!

KAISU. Voi voi! Nyt ne tappavat meidät. Voi mihin minä nyt joudun! Minun päällenihän ne ensiksi hyökkäävät, minä kun olen miehen vaatteissa. Voi voi, miksi rupesinkaan mieheksi.

HELENA (tarttuen pöydällä olevaan juoma-astiaan). Tästä minä heille annan! (Kopinaa ulkoa. Tahvo ja Mattila astuvat sisään. Samassa syntyy kuvaamaton meteli. Helena heittää juoma-astiassa olevan piimän Tahvon päälle. Vappu ja Kaisu hyökkäävät kädet ojona tulijain kimppuun. Helena huitoo juoma-astialla, Vappu käsillään, Kaisu raapii Mattilaa, heittää hänen lakkinsa maahan ja tarttuu lopuksi hänen tukkaansa. Tulijat hämmästyksissään koettavat käsillään työntää naisia etemmäksi. Kaikki tapahtuu nopeasti.)

KAISU (ollen Mattilan tukassa). Vai, senkin roistot, hyökkäätte turvattomien naisten ja leskien kimppuun. Kyllä minä teille näytän! Tuntuuko päänahassasi? Häh? Mitä sanot? Tuntuuko?

MATTILA (huutaa rimpuillen). Mitä peliä tämä on? Älä hyvä mies revi minun tukkaani! Hullujako te olette?

TAHVO (käsillään suojellen päätänsä). Mitä tämä merkitsee?

Tällälaillako meitä vastaanotetaan! Mitä sinä huidot, Helena?

HELENA (hämmästyen). Tahvo!

VAPPU (hämmästyen). Sulhaset!

KAISU (jättää Mattilan rauhaan). Mitä te sanoitte?

HELENA (hämillään). Niin… Kaisu, me vähän erehdyimme. Nämä ovatkin kosijoita.

KAISU (ihmetellen). Vai kosijoita!

MATTILA. Kaisu! (Kaisulle.) Ettekö te olekaan mies?

KAISU (häpeissään). E-enhän minä.

MATTILA. Isännäksi minä teitä luulin. Mutta miksi te olette miehen pukimissa?

KAISU (häpeissään). Niin — ne varkaat —

TAHVO. Luulitteko te meitä varkaiksi?

HELENA. Niin, tuolla metsässä olivat päivällä nähneet pari epäilyttävän näköistä miestä, ja tämän takia meni Matti-veljeni Niittylään yöksi; nämä näet pelkäsivät rosvojen sinne tunkeutuvan. Mutta kun Kaisu navetasta tultuaan huomasi teidät tuolla ruispellon pientareella istumassa, luulimme teitä samoiksi roistoiksi. Ja niitä muka peloittaakseen pukeutui Kaisu Matin vaatteisiin.

MATTILA. Jo minä sitä epäilin, mitenkä mies voi toisen miehen tukkaan tarttua; sehän on naisten tapaista.

KAISU. Naurakaa vaan! Mutta kyllä te taisitte hyvän tukkapöllyn saada?

MATTILA. Vieläkin tuntuu se päänahassani. (Nauravat.)

KAISU. Kyllähän minä teitä jotenkin kovakouraisesti pitelin, mutta… (katsahtaa ikkunaan) voi voi, nythän ne vasta oikeat rosvot tulevatkin. Katsokaa, kuinka seipäät olalla juoksevat! (Katsovat ikkunaan. Naiset voivoitavat.)

VAPPU ja HELENA. Voi voi! Nyt ne tulevat! Puolustakaa meitä!

TAHVO. Kyllä me heidät kuritamme.

MATTILA. Menkää te vain kamariin, älkääkä huutako!

HELENA. Mutta jos ne tappavat sinut, Tahvo?

TAHVO (työntäen Helenaa hellästi kamariin). Älä pelkää! Ei ne meille mitään mahda. (Naiset menevät kamariin. Tahvo ja Mattila asettuvat molemmin puolin ovea.)

TAHVO. Minä otan vastaan ensiksitulevan, sinä saat pitää huolen jälkimäisestä.

MATTILA. Tuossa ne jo ovatkin. (Matti ja Niittynen ryntäävät samassa sisään. Tahvo tarttuu Matin rintapieliin, Mattila Niittysen. Riuhtovat toisiaan ja puhuvat yhtaikaa. Naiset voivottavat metelin aikana kamarissa.)

MATTI. Senkin roistot, vielä teette vastarintaa! Ulos ei ole pyrkimistäkään. Niittynen, pidä puolesi!

NIITTYNEN. Äh! Annan heille oikein miehen kädestä.

TAHVO. Moiset rosvot! Nyt ette vähällä pääsekään. Naiset, tuokaa nuoria! Huomenna viedään teidät nimismiehen luo ja ylihuomenna kuritushuoneeseen!

MATTILA. Kiikkiin jouduitte, pitkäkyntiset!

MATTI. Mitä! Minut kuritushuoneeseen! Kyllä minä teille näytän!

HELENA (kurkistaa kamarin ovelta). Tässä on köyttä. (Hämmästyen.) Mitä!

Isäntähän se onkin ja Niittynen! (Ottaa Tahvoa käsipuolesta.)

Hellittäkää jo! Hän on isäntä. (Miehet eroavat.)

TAHVO (hämmästyen). Isäntä!

MATTI. Mutta mitä miehiä te oikeastaan olette, kun noin vain uskallatte rynnätä isännän päälle ja vielä hänen omassa tuvassaan?

TAHVO. Luu… luulimme teitä varkaiksi.

MATTI. Varkaiksi?

HELENA. Tulehan, Matti, tänne, niin selitän asian. (Poistuvat uunin luo. Kuiskailevat keskenään.)

TAHVO. Nyt me vasta huonosti teimme, Mattila. Mitähän isäntä sanoo?

MATTILA. Huonosti teimme. Mutta emmehän tienneet, että hän oli isäntä.

TAHVO. Tokkopa asiamme nyt rupeavat luonnistamaan kun tällaisen kepposen teimme.

MATTILA. Kyllä. Siitä saat olla varma.

MATTI (kääntyen vieraiden puoleen). Vai niin. Te luulitte meitä varkaiksi niinkuin mekin teitä. Sattuuhan sitä erehtymään. — Vai kosijoita olettekin. Käykäähän peremmälle! (Istuutuvat.) Pannaanpa tupakaksi. (Ottaa pöytälaatikosta savukelaatikon ja tarjoaa jokaiselle. Tupakoivat.)

KAISU (huutaen kamarista). Joko ne rosvot ovat köysissä?

HELENA (nauraen). Jo ovat. Tulkaa katsomaan! (Kaisu ja Vappu astuvat arkoina tupaan.)

KAISU. Aha! Joko jou… (Hämmästyy.) Ka, Mattihan se onkin!

MATTI (ihmeissään). Mitä "komediaa" sinä, Kaisu, olet pelannut?

KAISU (häpeissään). Niin — ne varkaat… (Pujahtaa kamariin. Vappu jää tupaan.)

MATTI. Mikä hätä teillä oli varkaiden tähden? Olihan teidän turvananne tämä kosiomies puhemiehineen. (Katsahtaa Tahvoon.) Mutta miten te olette noin piimässä?

TAHVO. He luulivat meitäkin varkaiksi. Kun tulimme tupaan ja avasimme oven, ryntäsivät naiset meidän päällemme. Minä sain piimätuopin sisällyksen niskaani (taputtaen Mattilaa olalle), mutta Mattila se vasta pulassa oli: Kaisu näet riippui molemmin käsin hänen tukassaan, niin ettei mies-poloinen joutanut oikein huutamaankaan. (Nauravat.)

MATTI. Niin — ne naiset ovat naisia.

HELENA (ottaen pyyheliinan). Saanko puhdistaa, Tahvo, takkisi?

TAHVO. Miksei. — Ethän minua enää koskaan piimää. — (Kuiskailevat keskenään. Helena puhdistaa takin.)

NIITTYNEN (Mattilalle), Me taas kun näimme teidän tulevan tuolta metsän läpi ja suuntaavan kulkunne tännepäin, aloimme seipäiden kanssa hiipiä jälestänne. Ja kun huomasimme, että astuitte tupaan, lähdimme heti juoksujalkaa perästä ja…

MATTI (keskeyttäen, Mattilalle). Hahahaa! Te taas luulitte meitä rosvoiksi ja otitte oikein miehen kourilla vastaan.

MATTILA. Aivan niin. Ja se olikin pulskempi yhteenotto kun akkain kanssa.

MATTI. Minäkin kouristin jo aivan hartiavoimallani. (Kaisu astuu kamarista häpeissään, entisessä naisenpuvussaan tupaan.)

MATTI (nauraen). Hahahaa. Tuo Kaisuhan minua vähän naurattaa. Kun hätä tulee, niin pukeutuu miehen vaatteisiin ja kuitenkin sitten tukassa riippuu. Etkö sinä, Kaisu, jo raamatustakin tiedä, että eihän nainen voi milloinkaan olla mies, vaan ainoastaan miehen apu. (Miehet nauravat.)

KAISU (puolustellen). Täytyihän sitä hädässä keksiä jos vaikka mitä.

MATTI. Niin — jokaisellahan meillä on ollut huolta ja hommaa varkaiden takia, mutta kuitenkaan ei niistä ole tietoakaan.

NIITTYNEN. Siihen Maijaankaan ei ole mitään luottamista. Jos ne hänen salolla näkemänsä miehet olivatkin vaikka metsästäjiä.

MATTILA. Meitä vastaan tulikin kaksi miestä, joilla oli pyssyt olalla.

MATTI. No niin! Nehän se Maija oli nähnytkin.

KAISU. Harvoinhan ne Maijan sanat uskottavia ovat.

MATTI (Mattilalle). Mutta miksi te tulitte jalkaisin? Missä teidän hevosenne on?

MATTILA. Sen jätimme Mäkelän lautamiehelle ja tulimme tästä metsän läpi suoraan.

TAHVO (kuiskaa Mattilalle). Esitä nyt se asia!

MATTILA. Niin — tuota. Pitäisihän se asiakin toimittaa. — Kosijoita olemme, niinkuin tiedätte. Tämä Kyntölän Tahvohan se on kainalokanaistansa etsimässä, ja tästä talosta on hän sen löytänyt. Iso on Tahvolla koti: kaksitoista pulskaa lehmää seisoo suuressa kivinavetassa, kolme on hevosta; paljon on kylvetty ruistakin: kokonaista kah…

MATTI (keskeyttäen). No, no, no! Kyllä minä tiedän, mitä Kyntölässä kylvetään ja mitä niitetään. Iso on talo. (Tahvolle.) Mieluinen olet vävy meille, Tahvo. (Helenalle.) Kelpaako Helenalle kihlat?

HELENA. Kyllä kelpaa.

TAHVO. No, katsellaanpa sitten näitä kihlasia. (Vetää povitaskustaan paperikääröjä.)

MATTI. Ja nyt, Kaisu ja äiti, tuokaapa viimeinkin se illallinen!

Väliverho.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK KUN NAISET PELKÄÄVÄT: YKSINÄYTÖKSINEN HUVINÄYTELMÄ ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

HENKILÖT:

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE