The Project Gutenberg eBook of Vanhoja muistoja

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Vanhoja muistoja

Author: Frans Eemil Sillanpää

Heinrich Ströbel

Release date: December 10, 2022 [eBook #69518]

Most recently updated: October 19, 2024

Language: Finnish

Original publication: Finland: Weilin & Göös, 1923

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/69518

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK VANHOJA MUISTOJA ***

VANHOJA MUISTOJA

Kirj.

F. E. Sillanpää

Työväen kalenteri 1924 XVII.

HelsingissäÄ, weilin & Göös, 1923.

SISÄLLYS:

Vanhoja muistoja (F. E. Sillanpää)

Bismarckin perintö (Heinrich Ströbel)

VANHOJA MUISTOJA

(Tämä kirjoitelma on laadittu v. 1919 erästä julkaisua varten, joka sen kumminkin hylkäsi. Sen julkaiseminen tällä kertaa on siis oikeastaan muistelmien muistelemista. Minulle itselleni on kirjoitus hyvin mielenkiintoinen ja olisin iloinen, jos se voisi elähyttää niitä, jotka elämän yksityiskohtien suhdattomuudesta koettavat itselleen paljastaa luonnonlakien suuria suuntaviivoja — ja sitähän tietä on kuljettava jokaisen, joka katsoo ihmisyyden päätehtäväksi noiden luonnonlakien lannistamisen ihmisyyden mukaisiksi.)

Tuntuu omituiselta, että tuon otsikon nyt jo voi niin epäröimättä piirtää niiden asiain ylle, joihin alempana poimitut lähettämättömät ja käyttämättä jääneet kirjelmät ja muut "dokumentit" viittaavat. Niitten kaikkien vuosilukuhan on vain yhtä alempi kuin sen, jonka nyt leikkaamme. Ja kumminkin on se aika niinkuin unta vain, en epäile sanoa: niinkuin pahaa painajaisunta vain. Se on sitä niiden ihmisten mielestä, jotka eivät minään ajankohtana joutuneet verisen humpuukin lumoihin ja siitä syystä saivat tehdä tuttavuutta ensin punaisten ja sitten valkoisten esikuntien ja heidän tutkijainsa kanssa, onnistuen kumminkin säilyttämään kotinsa koskemattomina.

Kun siis tänä iltana jotenkin laimeamielisenä hain aihetta kirjoitukseen tätä julkaisua varten, osui käteeni kokonainen sarja kirjeitä ja lappusia. Ne koskettavat kaikki kuolemaa ja kuolleita ja sen vuoksi uhoo niistä omituinen mykkä juhlallisuus, joka tekee, että painavimmatkin reunamuistutukset tuntuvat kevyiltä. Syyttömien kuolema siirtää väkisinkin tapaussarjan inhimillisen vihan jyrisevästä valtapiiristä inhimillisen tragikan koskemattomaan valtapiiriin…

Ensimmäisenä on muutaman pohjoispohjolaisen työmiehen kirje tänne meikäläiseen esikuntaan, Se virui aikansa etappikanslian pöydällä, josta sen joskus pistin taskuuni. Se liene toinen tai kolmas hänen kirjoittamansa samansisältöinen kirje:

"Pyydän sieltä Teidän esikunnasta että jos teillä siellä on vielä tallessa ja lähettämättä net kaatuneen Sankarin Janne J:n Oman Veljeni vaatteet ja Arvo esineet, mitä hänellä oli silloin kun hän tuotiin sinne — minä en ole vielä kumminkaan niitä saanut — Niin minä pyydän että jos niitä ei vielä ole lähetetty tulemaan niin lähetettäisiin Pyytää Hänen oma veljensä Kalle."

Ilmeisesti oli kaatuneella sankarilla ollut joltisetkin vaatteet ja arvoesineet, koskapa olivat tehneet tyystin kauppansa. Haudattujen luettelo osoitti, että Janne J. makasi täkäläisessä yhteishaudassa n:o se-ja-se, sotilaallisesti haudattuna ja siunattuna, mutta kukaan ei tiennyt hänestä enempää. Kaikessa vähäpätöisyydessään on se kumminkin erinomainen historiallinen asiakirja, sen tyylistä puhuu vilpitön vakavuus.

Seuraava oli virallinen postikortti, jonka etusivun otsikossa on painettuna:

Lähetetty Hämeenlinnan Sotavankileiristä. Sitten seuraa:

Nimi ………. Osoite … …….

Toisella puolella on painettuna ja täytettynä seuraava kaavake:

Hämeenlinnassa Toukokuun 28 p. 1918 Ilmoitan että olen täällä ja pyydän teitä hankkimaan minulle sikäläiseltä suojeluskunnalta, kirkkoherranvirastolta y.m. todistukset koskeva syyttömyyttäni. Todistukset ovat osoitettavat Tutkintotuomarille Hämeenlinnaan.

Osoitteeni on: Hämeenlinna, Sotavankileiri …………… kasarmi …………… rak ……….. kerr ……….. huone ………….

Nimi: ……………

Sen on täyttänyt ja lähettänyt muuan keskenkasvuinen tyttönen äidilleen, joka kumminkaan ei sitä koskaan saanut siitä yksinkertaisesta syystä, että hänet oli teloitettu jo maaliskuussa. Isänsä teloituksen näkyy tyttö aavistaneen, koska ei ole osoittanut lähetystään hänelle. Kesäkuun iltana avatessani iloisen joukon ympäröimänä postipakettia, pistin sen mitään sanomatta taskuuni, niinkuin olisin hävennyt jotakin tai vaistomaisesti välttääkseni ympärillä seisojien vitsailevia ehdotuksia osoitteen muuttamisesta. Tuon samaisen äidin teloittaminen oli nimittäin minun mielestäni suhteettoman väärämielinen teko. Minä häpesin asiaa niiden monien kahvikuppien ja herttaisen kohtelun vuoksi, joita olin teloitetulta saanut. Arvosteluni voi siis kylläkin olla puolueellinen.

* * * * *

Seuraavan juhlallisen kirjelmän olen minä allekirjoittanut itse laatinut allamainittuna kesäisenä päivänä, olen sen jälkeen siistinyt itseni, pukenut paremmat vaatteet ylleni, ottanut kepin herraiseen käteeni, josta jotkut punakaartilaisnuorukaiset kuuluivat sanoneen, ettei se ole ikänä ansainnut edes ruokansa suolaa ja joutaisi sen vuoksi yhdessä pään kanssa irti hakattavaksi, ja kävellyt siihen kylään, jossa on hyvin viljeltyjä ja hyvin maalattuja taloja ja niissä hyvin säilyneitä isäntiä (kiitos viimemainitusta seikasta hyvinkin paljon ehkä sen miehen, josta seuraavassa tulee puhe). Minut otettiin erinomaisen ystävällisesti vastaan, jonka jälkeen minä mainituille isännille esitin kirjelmäni, joka oli näin kuuluva:

Siinä tapauksessa että vankileirissänne säilytettävänä oleva punakaartilaisvanki Juho Stefanus Taavetinpoika H. tämän Hämeenkyrön pitäjän L:n kylästä takuita vastaan laskettaisiin kotipaikalleen, menevät allekirjoittaneet Hämeenkyrön Suojeluskunnan jäsenet täyteen takuuseen siitä, että hän pysyy kotipaikallaan säännöllisessä työssä, käyttäytyy siivosti, ei ole kenellekään yksityiselle eikä yhteiskunnalle vaaraksi ja heti käskyn saatuaan täyttää ne määräykset, joita hänelle viranomaisten puolelta mahdollisesti annetaan, ja anomme, että hänet luovutettaisiin tämän esittäjälle kirjailija Frans Eemil Sillanpäälle tämän pitäjän Vanajan kylästä kotiin tuontia varten.

Hämeenkyrössä heinäk. 18 p. 1918.

mikä kirjelmä ei kuitenkaan, siihen nähden, että mainittua Juho Stefanusta isäntien lausunnon mukaan ei paikkakunnalla erikoisemmin kaivattu, niin hyvänlainen ja oikeamielinen kuin hän yleensä oli ollutkin, heidän puoleltaan antanut aihetta mihinkään toimenpiteisiin, vaikka kirjelmä tunnustettiinkin hyvin ja sujuvasti laadituksi.

Myöhemmin sain tilaisuuden kertoa samoille isäntämiehille, että Juho Stefanus silloin heinäk. 18 p:nä jo makasi haudassa Lappeenrannan kaupungin läheisyydessä kuoltuaan vankilassa "liialliseen lihavuuteen", kuten eloon jääneet sieltä palatessaan kertoivat. Isäntämiehiltä oli siis mennyt hukkaan oivallinen ja maksuton jalomielisyyden tilaisuus.

Sitten seuraa tällainen kirje, jonka lähettämättä jättäminen ei lakkaa minua kisaamasta, vaikka tiedänkin hyvin, ettei asianomainen henkilö olisi minun opastustani tarvinnut, jos olisi katsonut jotakin voivansa tehdä.

Hämeenkyrössä 7.7.18.

Arvoisa Herra Tohtori,

Pyydän ensiksi vilpittömästi ja ilman mielistelyä tulkita Teille sen syvän ja isällisen kunnioituksen, jota Teitä kohtaan tunnen nuorempana kansalaisena ja kirjailijana. Olette tajunnassani — ja varmasti Suomen kansan kaikkien luokkien parhaimmiston tajunnassa — tullut meidän kansalliseksi, mielisin sanoa turvalliseksi omaksitunnoksemme. Ajattelen lähinnä esiintymistänne viime marraskuun murhien johdosta, jonka merkitys seuranneelle vapaussodalle varmaan on arvaamaton.

Nyt me odotamme Teidän vapauttavaa sanaanne punaisten vankien kohtalosta ja kohtelusta. Minulla on kyllä sangen vähän mieskohtaista kokemusta heidän oloistaan, mutta sekin, mitä olen nähnyt ja tarvittaissa voin toteen näyttää, riittää osoittamaan, että oikeuden jumalattaren silmiltä on side pudonnut, hänen vaakansa unohtunut ja hän pälyy voitetuita kiiluvin silmin miekka sojossa. Sanotaan että luonnon pendelilaki toteutuu tässäkin, mutta ihmisyyden käsitteeseen kaiketi kuuluu juuri sellaisten luonnonlakien lannistaminen. Minua tympäisee se jatkuva naivi jankutus, että vielä julmempia punaiset olivat. Mitä se tähän kuuluu? Tässähän on eurooppalainen valtio harjoittamassa laillista kylmää oikeutta rikollisia kohtaan, eikä tiemmä ottamassa osviittaa huliganikoplien menettelytavoista. En tietysti tahdo olla niin naivi, että vetoaisin siihen vanhaan Herraan Kristukseen, jota kumminkin voittanut puoli julkisesti ilmoittaa kuulasateessakin palvovansa. Punaiset eivät toki sellaista uskotelleetkaan.

Eduskunnassa yritettiin välikysymysmanööverillä panna valkoinen laastari tämän haavan päälle. Ilmoitettiin, että vankeja ravitaan tuhansilla kaloreilla, mutta unohdettiin mainita, miten ja mistä sen niminen ruokalaji valmistetaan. En ole tullut ottaneeksi selkoa, kuinka monta kaloria yksi suolaheinä sisältää — hyvät koivuhalot sisältänevät niitä melkoisesti — mutta sen voin todistaa, että vangit kiihkeästi nielevät sellaisen kasvin, milloin sattuvat löytämään. Unohdettiin myös mainita, kuinka monta vankia on esim. Hämeenlinnassa kuollut ja yhä vuorokausittain kuolee, ja kuinka monta on laskettu vapaalle jalalle siinä tilassa, että se "vapaa jalka" töin tuskin on voinut hyöriä.

Unohdettu on myös sekä kysyä että vastata, onko aikomustakaan, edes nimellisestikään, ryhtyä selvittelemään valkoisten sotamiesten tekemiä murhia. (Murhana pidän kaikissa oloissa sitä, kun aseeton ihminen, olkoonpa vaikka millainen roisto, ilman laillista tutkintoa jonkun hysterisen ilmiannon perusteella otetaan ja ammutaan. Jokaiselta tuomiolta taas vaadin yhtenä oleellisena ehtona, että se milloin tahansa voidaan tarkistaa ja syytöntä hyvittää.)

Mielenkiintoista olisi myös nähdä pätevä vertailu teloitusten suhteellisista määristä huomattavammissa kapinoissa, kuten Parisin kommunissa ja irlantilaisten kapinassa maailmansodan aikana.

Olen varma, että Teidän oikeudentuntonne kapinan kukistamisen yhteydessä on kokenut monta pettymystä ja loukkausta. Esiintykää julkisesti Te, jolla on niin ehdoton arvovalta. Vakaumukseni on, että laajat piirit sekä kotona että ulkona sitä Teiltä odottavat. Sitä paitsi on muistettava, että kun pendeli heilahtaa puolelta toiselle, niin se ei jää sinne itsestään. Sitä on hilliten ohjattava tasapainoon.

Pyydän vieläkin vakuuttaa Teille syvintä kunnioitustani.

Tämä kirje on oivallinen näyte sellaisesta inhimillisestä asiaan puuttumisen puuskasta, joka jää toimeenpanematta, jos se jää seuraavaan aamuun.

* * * * *

Äskettäin luin erään porilaisen lehden pääkirjoituksesta seuraavan lauseen:

"Kapinavankeja oli alkuaan noin 70,000. Niistä on vielä jälellä vankiloissa noin 4,000. Muut ovat joko ehdonalaisessa vapaudessa tai kokonaan vapautettuja."

Niinpä niin: kokonaan vapautettuja.

BISMARCKIN PERINTÖ

Eräs 25-vuotismuisto

Kirj.

Heinrich Ströbel

Viime kesänä oli kulunut 25 vuotta siitä kun Bismarck, Saksan kuuluisa valtiokansleri, meni manalle. Tämä muisto, joka vanhan Saksan kunnioittamissa synnyttää synkkiä ja osaksi katkeriakin ajatuksia, on omiansa saattamaan sosialistitkin vakavaan mietiskelyyn. Sillä Bismarck ei ollut ainoastaan aikakautensa mahtavin valtiomies, hän oli myös erään valtiollisen järjestelmän selväpiirteisin ruumiillistuma. Siitä kohtalosta, joka on tullut hänen itsensä ja luomansa preussilais-saksalaisen sotilas- ja mahtivaltion osalle, juuri me nykyajan sosialistit voimme vetää tärkeitä johtopäätöksiä. Ja nämä ovat sitä huomioonotettavampia, koska Bismarckin edustama väkivaltapolitiikka ei ole loppunut, vaan kukoistaa edelleen niin Europassa kuin muissakin maanosissa, ikäänkuin maailmansodan suunnattomat kauhut olisivat olleet vain ohimenevänä kohtauksena.

Bismarck tunnusti aina avoimesti raa'an valtapolitiikan järjestelmän. Hän ei antanut arvoa millekään muulle kuin kylmälle etupolitiikalle, kuten hän kerran julkeasti selitti Itävallan lähettiläälle. Periaatteisiin perustuvaa politiikkaa hän kohteli vain pilkalla eikä hän halveksinut ainoastaan oikeuden sekä yhteiskunnallisen ja kansainvälisen kulttuurikehityksen uusaikaisia periaatteita, vaan myös niitä laillisen perinnöllisen hallitsijavallan periaatteita, sitä vanhoillisten yhteiskunta-ainesten sekä ruhtinassukujen etujen yhteisyyttä, johon viime vuosisadalla valtioiden päämiehet ja etuoikeutetut säädyt useasti uskoivat. Kaikki tuollaiset ideologiat olivat Bismarckin mielestä vain haaveita. Yksi ainoa keskipiste oli, jonka ympäri hänen ajattelunsa ja valtiollinen toimintansa kierteli, ja se oli preussilaisen herrassäädyn, aateliston ja kruunun etuoikeudet. Tämän herrasluokan kutsumus oli muka hallita niin Preussia kuin ylipäänsä koko Saksaa. Bismarckin toteuttaman yleisen äänioikeuden piti vain toimia aseena vapaamielisemmän porvariston vaatimuksia vastaan, olla siis kruunun yksinvallan takana piilevien junkkerien välikappaleena — mikään myönnytys kansanvallalle tai parlamenttarismille yleinen äänioikeus ei saanut olla.

Niin ahdas kuin junkkerien patriarkkaalisuus, jota Bismarck piti kaikkein parhaampana hallitusjärjestelmänä, oli myös hänen kansallisuustunteensa. Hän ei ollut ainoastaan mitä piintynein junkkeri, vaan myös paatunut preussilainen. Vapaaherra v. Stein'kin oli pitänyt Preussia vain rakennettavan Saksan valtakunnan kulmakivenä ja ennusti Preussille "kunniatonta loppua" siinä tapauksessa, että se pettäisi yleissaksalaisen kutsumuksensa. Mutta Bismarck oli ennenkaikkea preussilainen. Preussin mustavalkoisten rajapyykkien toisella puolella alkoi hänen käsityksensä mukaan heti ulkomaa. Tämä hänen ahdas, piintynyt preussilaisuutensa selittää myös sen tunnottoman politiikan, jota hän harjoitti Itävaltaa ynnä muita silloisen saksalaisen liiton jäsenvaltioita vastaan — liiton, johon Preussikin kuului ja jonka päämääränä sääntöjen mukaan oli edustaa liittoa ulospäin sekä suojella kaikkien liittovaltioiden keskinäisiä oikeuksia. Niinpä Bismarck, mikäli tiedetään, ilman omantunnonvaivoja, monivuotisilla juonillaan järjestelmällisesti valmisti sotaa Itävaltaa vastaan, tahtoen saada tämän maan eroitetuksi saksalaisesta liitosta, jotta kiistämätön yliherruus Saksassa lankeisi Preussille. Edelleen hän myös mitä arveluttavimmilla keinoilla pyrki sodan ajaksi turvaamaan itselleen Ranskan keisarin, Napoleon III:n hyvätahtoisen puolueettomuuden, vieläpä solmi asekumppanuudeu Italian kanssa liittovaltiota Itävaltaa vastaan! Silloiset saksalaiset pitivät enimmäkseen tämmöistä menettelyä poliittisena häpeänä, miltei maanpetoksena. Mutta preussilainen junkkeri ja raaka väkivaltapoliitikko Bismarck antoi tämmöisille liberaalisten "filisterien" tunteille palttua.

Voidakseen täydellisesti sivuuttaa julkisen mielipiteen Bismarck oli, tultuaan v. 1862 kutsutuksi pääministeriksi, yhtä suurella viekkaudella kuin häikäilemättömyydellä ajanut kiilan kruunun ja kansan väliin, alentanut eduskunnan arvoa, kukistanut vapaamieliset virkamiehet, asettanut sanomalehdille suukapulan ja kehittänyt henkilökohtaisen hallitusjärjestelmän mahdollisimman jyrkäksi. Sitä ristiriitaa, johon kuningas Wilhelm oli rakkaan armeijan uudestijärjestämisehdotukscnsa takia joutunut suuremmalta osaltaan vapaamielisen eduskunnan kanssa, käytti Bismarck hyväkseen ja kärjisti sitä mahdollisuuden mukaan. Niin suuri hallitusvastainen enemmistö kuin kerta toisensa perästä hajoitetussa eduskunnassa olikin ja niin kiivaasti kuin se moittikin hallitusta sen perustuslainvastaisesta toiminnasta, ei Bismarck siitä välittänyt. Tosin kuninkaalla oli silloin tällöin heikkoudenkohtauksia, jolloin hän pääministerilleen lausui pelkäävänsä, että he molemmat tulisivat Ludvig XVI:n tavoin mestatuiksi, jos nimittäin vallankumous uudistuisi — mutta Bismarck osasi levollisuudellaan rohkaista vanhentuvaa ja epäilevää hallitsijaa. Ja tiesihän Bismarck, että hän saattoi huoletta uhmata liberaalien vastustusta, kun vain hänellä oli takanaan kuningas, sotilasaatelisto ja näinollen myös armeija. Kuninkaan taas, jonka nimessä hän itsenäisesti saattoi hallita, hän osasi älykkyydellään, terävällä ihmistuntemuksellaan ja mahtavalla tarmollaan täydellisesti tehdä itsestään riippuvaiseksi. Kruunun yksinvalta merkitsi itse asiassa Bismarckin itsevaltaa, sillä kaukonäköisyydellään ja tarpeen vaatiessa häikäilemättömän tarmokkaalla puuttumisellaan asiain menoon hän aina osasi estää vieraita henkilöitä tai vaikutuksia tunkeutumasta hänen ja kuninkaan väliin.

Ja kuitenkin olisi aivan väärä se käsitys, että Bismarckin oli helppo ajaa tahtonsa ja suunnitelmansa läpi. Kyllä pääministerin täytyi käyttää koko valppauttaan, koko diplomaatti- ja juonittelijataitoaan, koko tavatonta toimintakykyään voidakseen ohjata asiain kulkua tarkoitustensa mukaisesti. Itse asiassa Bismarck olikin jokseenkin yksin; vain muutamat harvat ystävät saattoivat tilapäisesti luoda silmäyksen hänen' lopullisiin tarkoitusperiinsä. Myös "Kreuzzeitung"-lehden ympäri ryhmittynyt rutitaantumuksellinen joukkio, jonka kanssa hän alussa oli toiminut täydellisessä yhteisymmärryksessä, luopui kannattamasta häntä, kun hän, toteuttaessaan preussilaista valta- ja valloituspolitiikkaansa, tallasi ruhtinaiden lailliset, perinnölliset oikeudet jalkojensa alle ja riisti näiltä kruunuja niinkuin ohdakkeenkukkia. Myös kuningas oli, haudottuaan nuoruudessaan aika rohkeita ajatuksia tulevista sodista ja Preussin yliherruudesta, tullut varovaisemmaksi sitä mukaa kuin ikä ja edesvastuu lisääntyi. Ainoastaan jatkuvasti häneen vaikuttamalla, lukemattomilla viekkailla tempuilla, rohkeilla keikauksilla, jotka asettivat kuninkaan valmiiden tosiasioiden eteen, saattoi Bismarck johtaa Wilhelm I:stä siihen suuntaan, johon hän itse oli päättänyt kulkea. Niinpä v. 1870, kun Bismarck piti tarpeellisena käydä sotaa Ranskaa vastaan, hän osasi, antamalla erään hohenzollemilaisen prinssin esiintyä Espanjan kuningasehdokkaana sekä väärentämällä tunnetun Emsin pikasanoman, siinä määrin loukata ja suututtaa Pariisin hoviväkeä ja Ranskan yleistä mielipidettä, että sairas ja tahdoton keisari Napoleon III meni Bismarckin virittämään ansaan ja julisti sodan. Kukaan ei halunnut sanottua sotaa kiivaammin kuin Bismarck ja Moltke, ja he olivat sitä jo valmistelleetkin viimeistä säärystimennappia myöten, kun sitä vastoin Ranskan sotavalmius oli niin ja näin. Niinkuin vv. 1864 ja 1866 sai Bismarck nytkin aikaan haluamansa sodan ja saavutti tarkoitetun voiton. Elsass-Lothring liitettiin Saksaan ja Saksan valtakunta pystytettiin siinä muodossa, jommoiseksi Bismarck oli sitä hahmoitellut jo pohjoissaksalaisen liiton muodossa: valta- ja sotilasvaltiona Preussin johdolla.

Kun täten tekee itselleen selväksi tapahtumain kulun ja sen määräävän vaikutuksen, joka Bismarckilla asiain ratkaisuissa oli, niin ymmärtää, että Saksan porvarillinen, yliopistollinen historiantutkimus suorastaan kuvaa Bismarckin Saksan valtakunnan luojaksi. Etenkin Max Lenz ja Herman Oncken alleviivaavat jyrkästi, että Preussin nousu ja pohjoissaksalaisen liiton synty niinkuin myös Saksan valtakunnan perustaminen oli yhden ainoan verrattoman miehen työtä. Sillä — niin Oncken kirjoittaa — "hän personallisesti päätti 1864, 1866 ja 1870—71 vuosien sodat".

Ja kaikista rajoituksista huolimatta, jotka materialistinen historiankäsitys tekee tarpeelliseksi, sosialistikin, joka antaa arvoa tosiseikoille, on pakotettu myöntämään, että Saksan kehitys olisi helposti voinut käydä oleellisesti toiseen suuntaan, ellei olisi ollut semmoista mahtavaa tahdonakkumulaattoria kuin Bismarck. Saksan yhtenäisyys olisi epäilemättä myös ilman häntä toteutunut tuloksena maan valtavasta taloudellisesta kehityksestä, mutta siinä käytetyt keinot ja saavutettu muoto eivät mitenkään olisi olleet samat. Ja juuri nuo keinot sekä niistä johtuva valtakunnan perustamisen muoto ovat oleellisesti määränneet Saksan ja Euroopan kohtalon myöhempinä aikoina.

Bismarckin politiikka jätti myös mitä syvimmät jäljet saksalaisten henkiseen elämään. Epäilemättä jo valtavasti kehittynyt kapitalismi aiheutti huomattavia muutoksia Saksan kansan henkiseen olemukseen. Sinä aikana, jolloin kauppa ja teollisuus vielä kulkivat lastenkengissä ja jolloin saksalainen kauppias ja käsityömestari saattoivat elää entisajan pikkuporvarin rauhallista, verrattain huoletonta elämää, pidettiin ruhtinaiden patriarkaalista hallintoa samaten kuin Saksan pirstomista lukuisiin pikkuvaltioihin itsestään selvänä. Näiden olojen ahtaudesta ja ummehtuneisuudesta saksalainen filosofia ja runous sitä vapaammin kohosi kohti ajauksen ja ihanteiden taivahista korkeutta. Saksan kansa ja sen henki olivat jotakin aivan toista kuin sen olemassaolon valtiollinen muoto. Saksalaisen hengen korkeana tehtävänä oli rakentaa silta yksilön ja kokonaisuuden, kansakunnan ja ihmiskunnan välille, kehittää ihmiskunnan korkeimmat ihmisyys- ja sivistysihanteet. Sivistyneiden maailmankatsomus oli aatteellinen, sivistysharrastuksen elähdyttämä, yleisinhimillinen.

Kun teollisuuden tuotanto kasvoi, kehittyivät porvariston aineelliset edut, sen osanotto valtiolliseen ja yleensä julkiseen elämään, sen porvarillinen itsetietoisuus ja sen kansallistunto. Koko henkinen elämä kehittyi enemmän poliittiseksi. Mutta tämä kansan hengen ja kansallistunteen poliittisoituminen sopi toistaiseksi vielä yhteen klassillisen aikakauden aatteellisen lennon ja sen kosmopolitismia (yleisinhimillisyyden) kanssa. Se kansallistunteen ja reaalipolitiikan käsitteiden kutistuminen ja kovettuminen, joka niistä teki ahdasmielisen natsionalismin ja häikäilemättömän voitonhimon, oli suureksi osaksi vasta Bismarckin junkkeripolitiikan aiheuttama. Hänhän polveutui, niinkuin Oncken huomauttaa, siitä ankarasta aatelisesta valloittajarodusta, joka aikoinaan siirtyi Elbe-virran yli valloittaakseen slaavilaisten maita ja asuttaakseen niitä saksalaisilla. Ja mainiosti hän tätä rotua edusti. Valloitushengellä hän täytti preussilaisen ja saksalaisen politiikan sekä siten samalla kansansa sieluelämän yleensä. Tämä muutos toteutui tosin sitä helpommin, kuin saksalaisen kapitalismin nousu ilman Bismarckiakin oli luonut erittäin suotuisia edellytyksiä itsekkyydelle ja erikoisetujen häikäilemättömälle ajamiselle. Nämä kapitalismin ja imperialismin piirteethän ovat meille kyllä tunnettuja muistakin maista — mutta sillä eroituksella, että itsekkyyden ja valtapolitiikan julistaminen ja edistäminen kohtasi siellä huomattavaa vastarintaa porvariston ja sivistyneistön omalta taholta, kun sitä vastoin Saksassa Bismarckin tunnustaman raa'an kansallisen itsekkyyden ja peittämättömän valtapolitiikan onnistui, kiitos preussilaisten pistinten ja saksalaisen teollisuuden voittojen, jokseenkin kokonaan hävittää vanha aatteellinen ideologia. Itse liberaalitkin tunnustivat sittemmin "Blut und Eisen"- (veri- ja rauta-) politiikan ja saksalaiset ylioppilaat, koulumestarit, professorit ja historioitsijat suitsuttivat ylistystä "vuosisadan sankarin" kunniaksi.

Bismarck itse sai jo ennen kuolemaansa vihjauksia politiikkansa huonoista seurauksista. Kruunun ja eduskunnan totuttaminen puolyksinvaltiuteen kävi hänelle itselleen turmiolliseksi, kun vanha keisari, joka oli muuttunut kaikkivaltiaan kanslerinsa välikappaleeksi, kuoli ja kohta sen jälkeen hänen 28-vuotias pojanpoikansa nousi valtaistuimelle. Nuori keisari, Wilhelm II, oli täynnä päähänpistoja, toimintahaluinen, ylenmäärin vakuutettu omista lahjoistaan ja hallitsijakyvyistään, tahtoen senvuoksi toimia itse kanslerina. Bismarckin hän tahtoi kunnioituksesta häntä kohtaan säilyttää jonkinlaisena vanhana leluna, mutta valtiolaivan kapteenina hän ei mitenkään saisi olla. Kun Bismarck-vanhus ei tahtonut tämmöiseen alennukseen tyytyä sekä vastusti keisarin poliittisia alotteita, ei yhteentörmäys ollut vältettävissä. Ja välirikko tapahtui tavalla, joka syvästi lonkkasi valtiokansleria. "Minut on heitetty portaita alas", lausui hän vaikeroiden ystävilleen, ja nämä vakuuttavat, että vielä vuosia myöhemmin näiden tapahtumain muisto sai vanhuksen silmät säihkymään. Häntä harmitti myöskin kansakunnan kiittämättömyys, entisten imartelijain raukkamainen luopuminen. Oli ikäänkuin hän ei olisi tullut ajatelleeksi, miten itse oli totuttanut ministerinsä, virkamichensä ja kansanedustajatkin ryömimään vallassaolijain edessä, miten itsekkyys ja ylöspäin hiipiminen oli käsitetty korkeimmaksi laiksi. Mitä ihmettä siinä siis oli, että tuo nuori herra, jonka jaettavana oli kaikki armo ja kaikki edut, saattoi niin helpon helposti vapautua epämukavasta vanhasta oppimestaristaan ja muuttaa politiikan mielensä mukaiseksi.

Joskin onnettomuus lähinnä kohtasi vanhaa valtiokansleria, koko kansakunta jäi kuitenkin vielä raskaammin kärsimään Bismarckin politiikan seurauksista. Se koko Europpaa käsittävä valtapolitiikka, jota Bismarck niin johdonmukaisesti oli kehittänyt, muuttui luonnollisesti yleismaailmalliseksi valtapolitiikaksi, joka koko maailmassa yhä enemmän saattoi Saksan pahaan huutoon ja lopulta johti maailmansotaan. Bismarck itse tuskin olisi myötävaikuttanut tähän politiikkansa viimeiseen kehitysmuotoon, sillä hänen kunniahimonsa tyydytti täydelleen 1870—71 vuosien sota. Mutta Bismarck oli kehittänyt saksalaisen militarismin ja valtahimon häikäilemättömäksi kansalliseksi itsekkyydeksi. Että Wilhelm II saattoi porvarillisen enemmistön hurjain suosionosoitusten jyristessä harjoittaa laivasto- ja siirtomaapolitiikkaansa sekä tuhlata maailman rauhalle niin vaarallisen toimintansa hyväksi tunnettua kiihoittavaa kaunopuheisuuttaan — se kaikki oli seurauksena Bismarckin antamasta kasvatuksesta. Mitä täydellisemmin tämä kasvatus oli hävittänyt aatteellisuuden ja ihmisrakkauden voimat, sitä rajattomammin olivat, sielutieteen tunnettujen lakien mukaisesti, itsekkyyden ja kansallisen ylpeyden vastavoimat kehittyneet. Ja herrojen Ludendorffin, Hitlerin, Ehrhardtin ja kumppanien peli osoittaa, että tuo paha henki vielä tänään tekee tuhojaan.

Bismarckin paha perintö on ainoastaan sosialismin taukoamattomalla työllä voitettavissa, semmoisen sosialismin, joka proletariaatin kansainvälisen luokkasolidarisuuden ja kansojen välisen sovinnon toteuttamiseksi käyttää yhtä paljon voimaa kuin Bismarck ja hänen seuraajansa ovat käyttäneet kansojen solidarisuuden pirstomiseksi. Ja tuntuu siltä, kuin juuri tällä alalla proletariaatin ponnistukset olisi moninkertaistutettava ja tehtävä suunnitelmallisemmiksi.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK VANHOJA MUISTOJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

VANHOJA MUISTOJA

BISMARCKIN PERINTÖ

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE